Snälla ge mig inte hopp om du vet att det blir ett "nej".
Sofijah - Du var så mkt
http://www.youtube.com/watch?v=BRjJN8JLDdM&feature=related
Kan inte tro på verkligheten, det får inte vara över.
Du är den enda för mig, och allt som jag behöver.
Inget kommer nånsin bli detsamma igen,
jag längtar efter dig och jag saknar dig än.
Du är allt för mig gubben, fan vi gjorde allt ihop.
Jag trodde faktiskt att det alltid skulle va vi två.
Vi är ju gjorda för varann, och du är min bäste vän,
men bäst att skit i allt, och börja om igen?
Men hur ska det gå när bara du finns i mitt huvud,
allt jag tänker på är dig och det vi gjorde.
Vet du hur mycket skit jag tog emot för din skull?
Vet du hur många vänner jag svikit för din skull?
Kommer du ihåg?, vi kunde skratta åt allt!.
Mitt hjärta är öppet och alla bara strör salt.
Det gör ont, själen bara svider, när jag som vanligt
tänker tillbaks i tiden, på tiden det var du och jag,
tiden det var vi två. Du vet precis som jag att en gång
var det faktiskt så. Vill känna lycka med dig igen, och hålla
din hand igen. Kan du inte fatta, jag saknar dig verkligen!!!
Du såg mig, innan någon annan sett mig.
Men jag förändrades, sen dög jag inte åt dig.
Du älskade mig så som jag en gång var, det gör du inte längre
och det sårar mig idag.
Jag älskar hela dig, inte bara ditt utseende.
Din personlighet, ditt underbara leende.
Du är så underbar, snälla ge mig en chans.
Vill bara va med dig, o ingen annan stans.
Nu lever du ditt liv, och nu lever jag mitt.
Man måste ta en dag i taget, och sköta sitt.
Men jag tänker på dig varje dag, varje minut.
Jag hoppas denna saga kommer få ett lyckligt slut.
Det gör ont i mitt hjärta att vara utan dig.
Du var så jävla mycket, du är allting för mig.
Du var den jag kunde prata med när jag mådde skit.
Det är tack vare dig som jag tagit mig hit.
Alla minnen som vi skapade, har du glömt varenda en?
Jag vill bara ha tillbaks tiden med dej igen.
Vi hade ett språk, som ingen annan förstod.
När jag kolla på dig förr, så stog du och log.
Men nu när jag tittar på dig, ser du inte mig.
Du tittar förbi, som du aldrig någonsin kännt mig.
Det sårar mig, spela roll vad jag gör, du märker
inte mig, du varken ser eller hör.
Jag älskar hela dig, inte bara ditt utseende.
Din personlighet, ditt underbara leende.
Du är så underbar, snälla ge mig en chans.
Vill bara va med dig, ingen annan stans.
Jag bara väntar.....
När du nästan kallade mig älskling i telefonen fick jag kämpa tillbaka tårarna som är av blod som kommer från hjärtat.
Jag gråter dag som natt, jag oroar mig för vad du vill, jag är nervös för att förlora dig, jag mår illa för jag inte kan äta, jag är trött för jag inte kan sova, mina höfter gör ont för jag har spänt mig så mycket, Men det pirrar så mysigt i magen varenda gång jag tänker på dig.
![Jag kommer aldrig skaffa någon mer än dig, jag lovar dig, det gör jag inte. Om jag inte får dig tillbaka så kommer jag ägna tid åt djur för det är det jag älskar efter dig. DU är den som betyder allt för mig. Jag sitter halv 5 på morgonen och bara vill till dig, det är kärlek.](https://cdn3.cdnme.se/cdn/6-2/1553887/images/2009/foto0045_62904391.jpg)
Jag gråter dag och natt, jag kan inte sova. Jag är knäsvag för dig, ett liv utan dig är inget liv.
Mitt hjärta tappar en bit av styrkan, varenda gång jag känner att du längre kanske inte finns mer hos mig händer det.
Saknaden kommer finnas där för alltid, hur f*n ska man kunna glömma en person som jag har älskat i mer än 2 år och gör det ännu?
Vi hade allt, vi fällde upp vår sköld när vi fick problem och tog oss igenom dom, ingenting stod i vägen för oss, men nu står vi utan varandra och jag är maktlös, det vilar i dina händer nu.
Det enda jag kan göra är att hoppas och visa min kärlek till dig, jag har bett till gud om hjälp, för jag vet att jag förtjänar ännu en chans, En chans som är den sista.
Du vill inte vara utan den du älskat så mycket i 2 år, det vet jag. Men du låter din hjärna styra för mycket över ditt hjärta som vet vad som är rätt.
Din hjärna tror att det kommer bli som innan, men det lovar jag med hela mitt liv att det blir det inte igen, om jag så ska ställa mig på det högsta berget och skrika ditt namn så alla kan höra mig, jag gör allt, vad kräver du mer av mig?
Allt jag sagt ångrar jag med stor sorg, det var något jag aldrig menade.
Alla säger att det finns så många andra att förälska sig i, men det finns ingen annan för mig för i mitt hjärta har redan ristat in ditt hjärta.
Min själ faller sönder till små smulor och orken försvinner, utan dig är jag ingenting, det är dig jag vill leva med, du är min livskamrat. Snälla, ge det en chans till och därmed den sista.
Hur skulle det se ut utan dig?
Om du inte vill ha mig igen, finns det någon som kan radera min saknad?
För jag kan helt enkelt INTE glömma dig... Förlåt mig :'(
Allt jag gör för dig nu kallas för äkta kärlek det säger många, alla jag frågat. Snälla se det :'(
Godkväll/natt
Idag så har vi varit i malmö jag, mamma och mormor och julhandlat lite grann :) vi har köpt en julklapp till mathilda som hon kommer bli jätte glad för! :) vi rände runder i princip hela själva centrumet för affärerna, från halv tio-kvart i tre. Hade jätte ont i fötterna men det gick hihi. Vi åt på ingelstad kalkon, det var säkert 10år sen jag åt på en av deras restauranger och där är sjukt god mat. Jag och mormor skulle åka pariserhjulet som stod på torget men det kostade 75kr och jag var lite mesig xD. Sen fikade vi med, jag drack en jordgubbs mer för jag var fortfarande dö mätt. Jag köpte metallfärgade tejp rullar, klistermärken, glitterpennor, mönstersax och någon sorts av hårband så man slipper allt hår i vägen för ansiktet. Försökte julpynta med det jag köpt förutom hårbandet men det gick inte så bra. Nu är det som såhär att jag saknar hampus sjukt mycket fortfarande och är jätte ledsen och orolig för jag är ovetande om vad han vill. Jag gick runt med nervositet i malmö för hans lillasyster sa att han var där. Gick stel som en pinne och ville bara hem. Jag hoppas detta är en svacka som alla har. Alla behöver en paus från varandra någon gång i livet. Detta kommer bli en nystart på vårt förhållande igen med nya energier, krafter och massa av kärlek med måtta tror jag, jag hoppas det. Jag skulle kunna falla ner på knäna för honom och be om böna och berätta hur mycket jag tänker ändra mig. Jag hoppas han säger till mig: Vi kan försöka igen men bara på ett villkor, att du tar tabletterna så vi inte bråkar dom här småbråken. Ja eller något liknande. Jag har tagit tabletterna nu sen onsdags och det funkar bättre än någonsin. Hoppas hampus ser det också så vi kan börja om på nytt men försiktigt. Förlåt hampus för allt jag har gjort mot dig. För att jag jämnt har låtit mycket gå ut över dig, och att jag antagligen har sårat dig. Det har du inte förtjänat någonstans. Jag vet inte vad jag ska säga men jag ber och bönar om en allra sista chans. Jag lovar dig, jag LOVAR att jag ändrar mig igen<3
Godmiddag
Nu sitter jag i stallet och fryser lite grann, har inte ens gjort klart :/ jag orkar inte, jag var tvungen att sätta mig ner och ta det lugnt. Mitt hjärta är inte som det ska känns det som, det skenar iväg ibland. Fattar nada.. Jag vaknade i morse vid typ kvart , tjugo i nio. Sen ställde jag klockan på snooze men den ringde inte igen -.-' . Så när jag vaknade igen var klockan tio över nio och jag fick skynda mig till bussen som gick tjugo över nio. Men jag hann dricka två glas juice och ta min tablett. Isch ja. Är så trött, är aldrig hungrig så jag äter typ ingenting. Om jag ska äta får jag tvinga ner det för jag är inte hungrig. Hästarna mår bra iallafall och det är skönt, tog ut dom vid tio tiden och gav dom hö i hagen, fodret fick dom inne. Jag satt ute och bara tittade på när hästarna åt från typ tio till klockan elva. Man samlar så mycket kraft när man ser dom tugga i sig maten och mår gott, dom tycker om att vara de dom redan är. Dom är nöjda med livet. Tänk om man kunde vara ett djur, att man aldrig tänker vad som kommer hända eller att tänka i dåtid, dom lever alltid i nuet. Inte oroliga för något dom bara är liksom. Nej usch vad kallt det börjar bli nu här i sadelkammaren. Börjar frysa ganska ordentligt. Jag ska fylla på halm i boxarna, byta vatten och putta ner hö från logen. Ska nog ta och sova där en stund också, ganska skönt. Lägga sig med en filt att ligga på och en filt att ha om sig, och sen får man ha jackan på med för annars blir det för kallt. Kanske tar en ridtur efteråt. Sen ska jag hem till pappa och duscha, packa kläder och försöka pressa ner lite mat så man har någonting i magen. Min medicin börjar fungera ganska bra också fast jag bara har tagit den i 2dagar. Känner mer hopp än oro när det gäller mig och honom, tror jag
Ett brev till dig, jag hoppas du orkar och vill ta dig några minuter att läsa det av det liv du har, det tog mig 5gånger längre tid att skriva det som att läsa det för jag bara grät hela tiden när jag skrev.
Till dig, du vet att jag menar Dig.
Jag känner mig sviken för jag trodde verkligen att han kunde ställa upp på att försöka reparera och återuppbygga allt igen. Men visst jag förstår honom i och med känslorna inte är kvar där, men han är snäll och tänker ett tag och känner efter om det är rätt och om vi ska försöka igen! Det är jag faktiskt jätte lycklig för, men jag är orolig under tiden för jag går i den jobbiga ovisheten och vet ingenting. Jag väntar bara på att han ska ringa mig och lämna beskedet om hur han vill ha det. Allting vilar i hans händer nu.
Om det blir han och jag igen så kommer jag göra allt för att få det att verkligen fungera som ett riktigt värdepar. Och då menar jag ALLT! Vi ska behandla varandra med god inverkan och hjälpa varandra så gott det går. Allting har gått så snett med hur mycket som helst. Det är sen aborten jag blev sånhär, jag är jätte ledsen och jag kan inte säga mer än det. Jag går ner på knäna för din skull om det skulle behövas och berätta hur mycket jag älskar dig och vad jag kommer göra annorlunda, om jag sumpar det igen så får jag skylla mig själv. Jag känner mig skyldig till att det har blivit såhär och jag mår dåligt för det, jag inser nu i efterhand att jag inte har varit snäll, man tänker mycket mer nu när man har sig själv i närvaron och ingen annan. Samtidigt tackar jag dig för att du gjorde slut med mig för jag har lärt känna mig själv mycket bättre än vad jag har gjort tidigare och jag upptäcker nya saker, men det jag mest är glad för är att vi kanske kan rädda oss, för om detta hade kommit upp senare så hade du nog inte haft den här lilla betänke tiden. Då hade det nog varit rakt på sak - Att så här är det och så och så och så -, men nu ger du mig den lilla chansen och det lilla hoppfulla iallafall. Du anar inte hur tacksam jag är för det. Men som sagt, det är jobbigt att titta på sängen och inte veta om du kommer ligga där igen, ligga där under det varma gosiga täcket och dom tre kuddarna och bara titta på tv och fråga när jag kommer och lägger mig då när jag sitter så mycket vid datorn. Jag saknar det, jag saknar det väldigt mycket. Det känns hemskt att fått oss att må dåligt. Vi va' alldeles för mycket. Du hade rätt i att inte förlova oss nu för tidigt eller t.ex. flytta ihop och så men jag lyssnade inte på dina ord för jag ville antagligen inte, men nu förstår jag vad du menar med detta mer än väl. Medicinen får detta att bli en god inverkan kan jag säga för jag bearbetade allting nästan bra idag, igår hade jag fullständig panik och benen vek sig på mig och jag grät så mycket så jag inte visste var jag skulle ta vägen. Och det du sa till mig den 25november uppe vid busshållsplatsen när du lämnade saker att medicinen inte hjälpte, det var bara för att jag hoppade med den hela tiden och det kommer jag inte göra igen. Jag kommer sköta mig, jag lovar att jag inte kommer vara små grinig och så, om jag skulle vara det så går det inte ut över dig igen, jag kan berätta för dig varför jag är lite grinig men det kommer inte gå ut över dig jag lovar! Ser du vad jag skriver jag lovar!
Jag kan skriva hur mycket som helst om bara oss och bara tänka tillbaka och njuta av det som har varit men ändå så gråter jag i stora floder för jag är jätte rädd för att jag ska gå miste om huvudpersonen i rollen.
Det var en dag på stationen som jag stod och pratade med Cissi din "syster" efter jag hade varit på socialen med en kompis för jag hade inget annat att göra, så kom du fram till mig och Cissi och bara stod där och sa "Hej". Jag bara sjönk rakt genom marken och älskade din personlighet redan från början, det strålade om dig och ögonen lyste som stjärnor i himlens natt och ditt leende var det mest finaste jag någonsin har sett. Jag visste om att det var verkligen dig jag ville ha. Senare så fick jag ditt nummer av Cissi och du frågade samtidigt efter mitt, jag kunde inte tro det. Vi bestämde träff fredagen den 19oktober 2007 hos min mamma i Hästveda. Vi satt i soffan och tittade på tv och åt våran taco som vi hade i handen, du kunde knappt äta den för du hade så ont i halsen. Efter det så satt vi i soffan och tittade på tv med en filt om benen, vi satt brevid varandra, du satt på min vänster sida och du tog försiktigt upp din hand på mitt lår. Jag skakade till av nervositet och jag visste inte vad jag skulle göra, men jag tog din hand. Jag har nog aldrig varit så spänd och nervös i hela mitt liv för en kille. Sen skulle du hem med 19.44 bussen till Hässleholm igen. Vi gick till busshållsplatsen tillsammans i höst-vintermörkret, vi kom fram till busshållsplatsen och satte oss i busskuren, innan du skulle gå på bussen så sträckte du dig fram och kysste mig. Jag blev ganska paff faktiskt. Sen skulle du gå på bussen och jag gick iväg, men sen saktade jag ner lite grann och tänkte att "Nej jag vill ha en kyss till!" så jag gick tillbaka till dig och vi kysstes en gång till. Jag kommer ihåg känslan än idag nu när jag sitter och skriver detta, det pirrar så gott i magen och hjärtat får ett glädjefnatt, jag får glädjetårar i ögonen. Du åkte iväg och jag bara hoppades på att få en framtid med dig. När jag kom hem så frågade mamma och allihopa som var där om vi hade pussats, och jag svarade stolt "Ja det gjorde vi, väldigt mysig var han."
Vi gick igenom mycket när det nästan hade gått 9 månader. Jag blev gravid och fick göra abort. Du och mamma var där hela tiden vid min sida och stöttade mig så mycket ni kunde. Jag är så fruktansvärt glad att ni var där för jag hade aldrig klarat det på egen hand. Om inte du hade varit där så hade jag förmodligen skrikit ännu mer av smärta och sorg. Det var förfärligt dom timmarna men du lindrade mig i många tillfällen under tiden. Du köpte glass i början till mig för att jag skulle kunna svälja ner tabletterna utan att jag skulle bli orolig att jag skulle sätta dom i halsen, du satt där och höll min hand, du behövde inte säga så mycket du behövde bara vara där för att jag skulle känna mig tryggare. När allting var över så åkte du till Malmö och skejtade, det var en hård dag för dig och du behövde koppla av där du kände att du kunde göra det. Sen sov jag hos dig på kvällen, den kvällen då jag insåg att det var ett barn jag hade tagit bort. Jag började gråta men ville inte väcka dig för jag tyckte det var pinsamt. Efter det så var det struligt med mitt humör, det var där allting började bli jobbigt. Jag vet inte om det är p-staven eller om det var själva känslorna från aborten, jag tror ingen kan svara på det mer än jag. Jag gjorde slut med dig ett antal gånger för jag var rädd, jag var rädd för att du inte tyckte om mig för jag hade dödat det barn vi skulle fått i februari 2008. Jag klandrade mig själv och kände mig som en mördare. Den dagen du kom hem till mig så låg jag i min säng och hade ont i magen, du tog med mig till sjukhuset direkt i Kristianstad. Du stöttade mig hela vägen dit och under tiden det pågick och hela vägen hem.
Den 7juli 2009 så klantade jag mig ganska bra, jag gjorde slut med dig, jag sårade dig. Jag greps av panik och ville träffa dig direkt! Jag åkte in till stan med bussen och träffade dig, jag visste inte hur jag skulle bete mig. Men du förlät mig och sa att om det händer en gång till så kommer det inte funka längre. Jag lyssnade och tog in. Jag var väldigt rädd för att göra någonting som var fel mot dig och så. Det funkade jätte bra tills nu, 24november 2009. Du gjorde slut, jag sa nog för mycket saker som jag inte trodde skulle ta skada. Egentligen var det menat att det skulle hjälpa oss men du sa att det nog var bättre att vi gjorde slut för det är bäst för oss. Jag tror jag sög dina känslor till mig ur dig. Men samtidigt så tror jag vi behöver detta för att kunna lösa våra bekymmer som mest ligger på mig, göra en nystart i vårt förhållande helt enkelt. Jag hoppas du har läst detta och du vet vem jag menar när jag skriver vem "Du och Han" är. Jag hoppas du har tagit in detta och att du förstår min sits. För jag kommer ändra mig jag lovar, jag är redan på god väg. Lita på mig och ge mig den sista chansen för jag vet, jag vet att vi är ämnade för varandra bara att detta är en jobbig period vi har. Det kommer gå över igen, bara du får din tid och jag får min tid och vi kan göra vad vi vill och när vi vill. Det blir vi igen, det är jag nästan säker på för allt som vi hade kan inte bara försvinna på en dag eller två, det är någonting man måste bearbeta i lång tid för du kan inte ha slutat älska mig än, jag bara känner det på mig, du kanske älskar mig men inte på samma vis. Vi behöver vår tid och glöm mig inte när du kan sitta ner och tänka för dig själv, lyssna inte på vad andra kan säga för det är inte det vad din kärlek avgör. Du ska lyssna på dig själv och ingen annan och ta den tid du verkligen behöver ha och kom sen igen och förhoppningsvis tar bort min oro och ovishet. Men jag är glad att du har orkat läsa dig ända ner hit för det visar att du fortfarande bryr dig om vad mina känslor står för.
Vi ska inte sluta såhär, it's a nightmare I want to wake up from. Jag älskar dig<3
Jag tror på spådom, men ej ändå säker.
![](https://cdn1.cdnme.se/cdn/6-2/1553887/images/2009/65_62515160.jpg)
Hur förhållandet/relationen påverkas av allt detta - hur situationen ser ut mellan er:
Ess i Stavar: Kortet står oftast för en ny passionerad relation, men kan också betyda födelsen av ett barn. Ess i stavar kan också förnya en relation och ge den ny kraft. I övrigt kan kortet stå för ett nytt arbete, företag eller projekt.
![](https://cdn2.cdnme.se/cdn/6-2/1553887/images/2009/53_62515299.jpg)
Relation nu:
3 svärd: Förlust, separation, smärta, att bli avvisad, att bli sårad av andra människor, bli dåligt behandlad, att bli sviken, bedragen, förråd, m.m. Någon i din ogivning sviker dig och du känner dig oerhörd sårad.
Jag känner separation, smärta, att bli sviken, och oerhörd sårad. Det andra stämmer inte..
Only a miracle.....
..... Can do it.
En av dom värsta dagarna i hela mitt liv.
Jag vaknade imorse och var jätte trött. Jag tittade på min mobil och klockan var typ tidigt, bara pappa hade ringt och det fick mig att må ännu sämre och ännu tröttare så jag somnade om igen. Jag vaknade runt middagstid och var helt snurrig av alla tankar som finns inuti mitt huvud just nu. Allting är bara som en värld full med tjock dimma. Jag gick upp och tog en macka plus min medicin och bara väntade på ingenting. Tillslut så ringde Emelie och frågade om jag ville hänga med och rida i Bjärnum, yäy! Någonting att hitta på :) Det var super roligt att rida förutom att det regnade lite grann på oss. Sen åkte jag hem och tog det lugnt en stund, sen åkte jag till stallet och skulle ta in hästarna. Jag rengjorde min sadel också för den var helt enkelt inte svart.. Sen efter det åkte jag hem och satte mig vid datorn och bara tänker, nu sitter jag här och bara vet inte.. vet inte vad jag ska ta mig till.. alla tankar är som finns i mitt huvud nu gör mig.. jag vet inte vad som händer egentligen, det känns som om allt som har varit är precis som om en dröm jag nyss har vaknat ur. Jag kan inte riktigt förstå det. Jag har varit hemsk mot många, ja egentligen alla. Mitt hjärta slits i stycken och jag vill bara härifrån, jag grips av panik, benen viker sig och jag bara gråter och gråter och gråter. Mina kinder svider av alla tårar som har forsat ner. Just nu kan jag inte gråta, inte vara glad, inte vara arg, nu för tillfället kan jag bara va', med alla tankar, som finns...
Oh, my love it makes me sad.
Why did things turn out so bad?
Was it just a dream, everything we did, everything we had?
Baby, give me one more
Dance while the music still goes on
Dont think about tomorrow
Dance and forget our time is gone
Tonights a night we borrow.
Lets make it a memory, a night of our own
A thing to remember when were all alone
So dance, its our way to say goodbye
Yes, all we have to do is
Dance while the music still goes on
This is no time for crying
Dance, dont you hear them play our song
God knows that weve been trying
But we didnt make it cause nothings the same
We just couldnt help it, nobodys to blame
So dance while the music still goes on
And let it be our last goodbye
Yet it seems to make me sad.
Why did things turn out so bad?
Was is just a dream, everything we did, everything we had?
Baby, give me one last
Dance while the music still goes on
Just like the night I met you
Dance and believe me, when youre gone
You know I wont forget you
Our love was a snowbird, its flying away
You tell me its over, what more can I say?
So dance while the music still goes on
Its gonna be our last goodbye, I promise.