Ingenting är som förut
Vad ska jag göra? Jag kan inte glömma och låta allting flyta på som vanligt. Allting vi hade var liksom Ett. Vår 2 års dag älskling, du bjöd mig på middag och gav mig smycken, vart är du?
Mina känslor försvinner inte, för dom blir bara starkare och starkare för var dag som går, du förstår väl? Jag låtsades att du låg brevid mig igår innan jag somnade, jag såg dig på min näthinna men jag kunde inte röra dig och jag somnade i gråt. Jag lever i en mardröm och jag hoppas mardrömmen letar sig fram till verkligheten. Jag ska låta dig vara nu så du kan ha din tid och göra det du vill göra utan mig liksom, jag menar inte att om det blir du och jag igen så kommer jag inte hindra dig från att göra saker, vi behöver inte ens vara varje helg, vi kan ringa och säga godnatt någon gång så och kolla hur den andre har det på dagarna, liksom mer frihet om du förstår vad jag menar. Snälla älskling. Vi måste vara ärliga mot varandra och vi ska sätta villkor på allting så det fungerar! Jag låter dig vara för att jag tappar inte känslorna för dig för det kommer jag inte göra det måste du se, jag vill vara försiktig så du kanske kommer tillbaka. Jag ska låta dig vara för att det kanske kan rädda oss igen. Jag håller tummarna så hårt jag kan!!
Hampus Emanuel Lilja, 19 år gammal och en så underbart vacker människa utanpå och inuti. Det är du som lyft upp mig i många svåra stunder. Du och Gummi är så fina tillsammans när jag ser er. Alla foton jag hittar på dig sparar jag för jag är rädd för att dom ska försvinna. Jag vet inte vart jag ska bli av utan dig, inte för att jag är beroende av dig utan för jag älskar dig så fruktansvärt mycket. Mina ben viker sig varenda gång jag tänker på oss och jag faller ner i gråt. Ibland händer det flera gånger om dagen.
Jag ber dig om att väcka dom känslorna du har kvar där inne när du är redo igen för det är jag. När du hör av dig så vet jag, och då kommer jag nog bli så lycklig så jag kommer gråta! När jag tänker så långt redan nu så börjar jag gråta av glädje men sen påminns jag om att det har inte hänt ännu och kanske aldrig gör. Förlåt att jag skriver detta men jag måste ha något att skriva av mig på, där jag vet att människor kan läsa och kanske ge mig en rad eller två som kanske kan hjälpa mig upp i detta och kanske ge mig lite hopp om oss.
Jag lovade dig en sak, du skulle få julklapp och födelsedags present samtidigt kommer du ihåg det? Det man lovar ska man hålla. Du Hampus, säg aldrig aldrig för du vet inte än vad som kan hända, inte jag heller men jag hoppas det är allt jag gör. För jag älskar dig i djupet av mitt hjärta. Mina känslor har varit kaos mellan åt för jag vet att jag inte kan höra av mig till dig och fråga "Hur mår du älskling? Har dagen gått bra? Jag älskar dig, puss<3". Det kan jag inte nu, och kanske aldrig får göra igen, det är det som får mitt hjärta så skärt. Jag är som ett öppet sår och det känns som om det bara ströss salt i det varenda gång jag tänker på allting som har hänt.
Jag har min söta lilla Gummi men alltså hon är min häst, du var min pojkvän, det är en helt annan sak. Gummi får mig upp på benen igen men såren för dig läker liksom inte. Gummi gör en underbar inverkan på mitt liv men hon känner också att någonting fattas det märker jag på henne, Caruso också!
Förlåt för allt jag har gjort mot dig men det är inte bara jag som har gjort fel ibland. :( Jag hoppas du kommer tillbaka igen, jag tror på oss igen om du bara får dina känslor tillbaka för mig.
Min lilla äppelskutt, minns du<3
Vi och jag älskar dig
Godnatt för nu ska jag försöka sova. <3